Jag ska hitta Jack.
Vi ska kombinera våra krafter.
Jag ska forma världen i min avbild.
DÅ
Innan han krossade min skalle, visade Lucifer sitt sanna ansikte.
Jag har också sett det.
Jag är rädd, Sam.
Ni råkar inte ha mer av min nåd liggandes omkring?
Tanken börjar bli tom. Den laddar om, så småningom.
Det vi inte använde på dig öppnade vi en reva med.
Mamma och ungen är inte med Michael längre.
Vi måste samla våra mäktigaste allierade för att rädda vår familj.
Vi behöver din hjälp. Men innan du svarar, Lucifer är tillbaka.
- Tänker du verkligen hjälpa oss? - Ja, inga trick?
Skojartrick är för barn.
Dean, vi ska dit,
och vi ska rädda Jack och mamma. Tillsammans.
Om vi dör, gör vi det tillsammans.
NU
Du kan inte äta en till, Dean. Det är din sjunde bit.
- Nej då. - Castiel har rätt. Jag räknade.
För det första, skvallra inte.
Och för det andra, sju bitar är helt normalt.
Det är det inte.
Det är inte ens en hel paj.
Var han alltid såhär?
Till och med som barn.
John och jag brukade kalla honom för vår lilla gris.
Jag är mätt.
Med kärlek.
Tack, mamma. Låt mig hjälpa dig.
Hur mår du?
Du har inte sagt mycket sen du kom tillbaka.
Hur du mår, hur det var där borta och...
Det var svårt.
Men jag visste alltid att du och Dean skulle rädda oss.
Och det gjorde ni.
- Mamma. - Ja, Sam?
Sam.
- Mamma? - Sam.
Sam.
Frukt från Livets träd. Blod från en helig man.
Dean.
Och...
Något från den andra sidan.
Hur mår Gabriel?
Han behövde lite tid själv.
Han ville få ut sin nåd själv. "Privat."
Jag lämnade honom ensam i Deans rum.
Vad? Nej.
Jag vill inte störa,
men jag kan inte vara den enda som märker
ett stort problem med hålet.
Vi öppnar revan och har en dag på oss att rädda din mor och pojken
och det är en stor värld på andra sidan
och du vet inte var de är, så...
Hon har rätt. Vi kan få slut på tid.
Kanske.
Vi har ingen bättre idé.
Inspirerande.
Här är det. Den sista ingrediensen.
En färsk servering av nåd från en ärkeängel.
Är det vad du kallar en servering?
Det är bränslet för gudomliga uppdrag.
Det räcker för att få jobbet gjort.
Är alla redo?
Nu kör vi.
Okej.
Det gick fort.
Väldigt fort.
Man kan nästan säga förhastat.
Jag trodde att det skulle räcka.
Toppen. Vad gör vi nu?
Jag vet inte.
Det gör du. Det gör vi alla.
Vi behöver ärkeängels nåd.
Gabriel har inte mycket just nu
och vi vet inte hur länge han behöver för att återhämta sig.
Det betyder att det endast finns en källa på jorden.
- Nej. - Jag gillar det inte heller,
men det finns inget annat sätt.
Vi behöver Lucifer.
Jag vill såklart få tillbaka Jack.
Det är allt jag vill, allt jag kan tänka på.
Men vi har gjort detta förut. Bett Lucifer om hjälp...
Nej, vi tänker inte fråga honom.
Vi behöver bara hans nåd.
"Bara."
Vi har fångat honom förut.
Ja, och det slutar på samma sätt varenda gång.
Djävulen sätts på fri fot. Igen.
Jag utnyttjades också av Lucifer.
Det var den värsta tänkbara kränkningen.
Jag förstår din motvilja,
men han är redan där ute och vi har ignorerat det
och undvikit det för att vi är rädda.
Vi släppte ut Lucifer ur sin bur.
Han har alltid varit vårt ansvar.
ATT LÄGGA RÖR
- Det är inte alltid så... - Snälla, Gabriel.
Bara för att jag behöver tid att återhämta mig...
Jag behöver inta höra ursäkter.
Jag är fortfarande samma ärkeängel.
Självklart.
Det kan ha varit du som sabbade magin.
Jag säger bara det.
Jag hörde att din magiska befrielse inte fungerade,
att ditt ego fick en riktig smäll.
Det kanske är du som är rostig.
En full sexåring kunde klara av den magin.
Det var inte magikern eller magin. Det var ingrediensen.
Tror du att de kommer snart?
De tre amigos?
Med deras kramar, peptalk och drama? Absolut.
Vilken söt rumpa han har...
Hon är så liten. Så arg.
Den mjölkvita huden, en dansös kropp. Hon är säkert vig...
Vi har lite tid.
Hur vill du fylla den?
Fylla vad?
Jag kan en del om sårad, maskulin stolthet.
Och?
Nej, du har rätt.
Jag gillar det inte, men det är vårt enda val.
Ännu ett roligt, bra val.
Se det från den ljusa sidan, klarar vi detta,
får vi endast 24 timmar i den apokalyptiska världen.
Och Rowena har rätt.
Vi har tur om vi ens hör från mamma och Jack, och att rädda dem...
Vänta lite.
Vad?
Hörrni?
- Vi höll bara på att... - Läsa. Böcker.
Här i biblioteket.
Vilket är rummet vi är i just nu.
Har ni kommit fram till något?
Sam har en plan.
En till, kompis.
Du har en jäkla tolerans.
Det är mer av en förbannelse.
Tro det eller ej, jag är knappt onykter.
Det kan inte vara bra för dig.
Vem bryr sig?
Jag hade helvetet och himlen i min hand.
Och vet du vad jag lärde mig?
De spelar ingen roll. Inget spelar roll.
Okej.
Vet du vad?
Endast en sak spelade någon roll.
Jag hade en son.
Jag brukade kunna känna av honom,
känna honom i världen.
Enda sedan jag har varit här nere har jag inte kunnat känna honom.
Det är som att han försvann från jordens yta.
Inte för att hitta honom skulle ändra på något.
Hans jävla mor vände honom emot mig. Antagligen för alltid.
Tråkigt att höra.
Men det kommer säkert att lösa sig. Jack kommer tillbaka.
Jag sa aldrig hans namn.
- Inte? - Nej.
Det måste du ha gjort.
Nej.
Vem är du?
Vad är det?
Du gjorde något mot mig.
Ja, jag spetsade din drink.
Se det som en magisk roofie.
Stark nog för att söva vilken ärkeängel som helst. Till och med mig.
Hej, bror.
Jag dödade dig.
Överraskning.
Välkommen tillbaka.
Okej.
Vad la du i drinken, Gab?
Örter, lite kardborre och en gnutta salt.
Enkla ingredienser för en stark förtrollning.
Jag dödade dig.
Hej då.
Okej.
Spela roll. Gör det. Gör slut på mitt lidande.
Han är vaken.
Hej, Sam.
Se här. Alla de jag älskar att tortera i samma rum.
Vad firar vi?
Jag förstår.
Ni tänker försöka rädda moder Mary
och ni behöver min nåd. Stämmer det?
Bra gissat.
Ni kunde ha gjort detta i baren.
Ni kunde ha tagit det och dödat mig.
Vad handlar detta om? Förödmjukelse? Hämnd?
Nej. Det är bara en bonus.
Vi har mycket att göra i apokalyptiska världen,
men inte mycket tid att göra det.
Jag förstod att vi kunde använda dig.
Inte bara för att öppna dörren, men för att hålla den öppen.
Vi tänker tömma dig och fortsätta tömma dig.
Som en spetsad gris.
Nåd på kran. Ledsen, brorsan.
Och när vi kommer tillbaka, ska vi döda dig.
Coolt.
- Klarar du dig här? - Ja.
Någon måste hålla ett öga på djävulen. Rädda din mor.
Redo?
Redo.
Jösses.
Det var kul.
Du kunde ha förvarnat om landningsplatsen.
Jag trodde att vi skulle hamna mer utspritt på samma plats,
men detta är inte rätt.
Den andre Charlie
sa att Mary och Jack har en utpost i Dayton.
Då beger vi oss dit.
Var är vi, Cass?
Nordöstra Kentucky. Eller vad som finns kvar av det.
Då är det norr. Dayton är åt det hållet.
Två dagar till fot. Efter dig.
- Kom igen. - Okej.
Jag vet inte. Jag hade känt mig förolämpad om jag var du.
Du fick skitgöran, att vakta mig.
Det har en gammalmodig rättfärdighet, tycker du inte?
Männen beger sig ut i krig och tar på sig äran.
Kvinnorna stannar hemma i köket där de hör hemma.
Jag vet att du försöker beta mig
med din neandertaliska kvinnofientlighet.
Allt för att distrahera dig från din djupa,
kastrerande förödmjukelse.
Ledsen, Lucille. Det funkar inte.
Okej.
Har du tänkt på vad som kommer härnäst?
När vi kommer tillbaka till jorden.
Inte mycket, eftersom vi fortfarande måste hitta Jack och Mary.
För att inte tala om att överleva Michael och hans armé.
Just det.
Fast jag uppnådde några av mina mål.
Fick min hämnd, hade sex med en 300-årig rödhårig.
Men vad som väntar mig? Ingen aning.
Den här världen är såklart fylld med änglar,
men hemma i vår värld,
finns bara Naomi och ett par fler.
De försöker att hålla ljuset tänt, men himlen är döende, Gabriel.
- Menar du allvar? - Ja.
Tror du att du kan fixa det?
Jag övergav himlen, Castiel.
De vill inte ha mig tillbaka.
De ser mig som en nolla.
Vilket jag tycker stämmer ganska bra.
Himlen är i en kris på grund av vinnare,
en nolla är kanske precis vad de behöver.
- Du har förändrats sen vi kom hit. - Jaså?
Du är gladare och mer energisk.
Jag vet inte. Det kanske är mor och Jack.
Vi har jobbat hårt på detta länge
och nu är vi äntligen här. Vi är nära.
Kan du känna det?
Det är inte vår värld eller vårt problem.
Eller hur?
Spring, Maggie!
Vad fan var det?
Vad menar du? En vampyr.
Vi har aldrig sett en sådan vampyr.
Vilka är ni?
Jag är Sam. Dean, Gabriel och Cass.
- Vi... - Vi är inte härifrån.
Vad får en blodsugare att se ut sådär?
Svält.
När Michaels arméer började slakta människorna
tänkte de inte på monstren och vad som händer med dem
när deras mat försvinner.
Brist på mat gör dem vilda.
Bara ren, dum aptit.
Åt vilket håll ska ni?
Norr.
Till Dayton?
Vi skulle också dit.
Vi hörde att rebellerna Jack och Mary
har satt upp en koloni där. En utpost.
Vad menar du med skulle?
Jag, Floyd, resten av gruppen.
Vi var på väg norrut, genom Morehead Tunnel.
Vi råkade på ett näste med de där varelserna.
Nio av oss gick in. Bara jag och Maggie kom ut.
Är tunneln den enda vägen norrut?
Det finns ett bergspass, men det är lång väg.
Tunnel är snabbast.
Om den långa vägen är den säkraste vägen...
Nej. Vi är redan två dagar ifrån Dayton,
vi har inte tid med omvägar.
Vi har stött på värre saker än vampyrer.
Om ni vill till Dayton håller vi er säkra.
Vi ska igenom tunneln.
En gång till.
Kom igen. Jag försöker bara att ha kul med dig.
Som förra gången.
Minns du det?
När jag överraskade dig på ditt hotellrum?
Jag ville att du skulle streta emot.
Jag ville att det skulle bli svårt.
Du frös.
Du kvävdes.
Så jag kvävde dig.
Hur kändes det att brinna till döds?
Jag kan inte släppa stanken
av rödhårig aska.
Håll tyst!
Vill du jävlas med mig?
Vi kan bli två om det.
Vet du vad din nåd gör möjligt just nu?
Släktträffen mellan Sam, Dean, Cass, Mary
och din egna son, Jack.
Just det. Din son är där.
Och han kommer att bli glad att se sina tre fäder.
För så vitt han vet,
är de hans fäder. Och du?
Du är inget för honom eller mig
eller någon annan.
Inget.
Du borde inte ha gjort mig arg. Kom till mitt kontor.
Du och Gab, ni sparkade på mig när jag låg ned.
När jag inte ville kämpa.
Och jag hade inget att leva för.
Men du gav mig något att kämpa för igen.
Min pojke.
Därför kommer jag att göra det fort.
Helvete.
Det här är inte vad du hade tänkt.
Tack vare dig, Rowena,
är Sam och Dean fast i ett mardrömslikt universum
med självaste djävulen.
Och du är den enda personen som kan komma på ett sätt
att hålla dörren öppen och få dem hem igen.
Men...
Ledsen, pojkar.
Adjö. Inte mitt problem.
Helvete!
Helvetes skit.
- Allt bra? - Vad tror du?
Andra gången gillt.
Här är planen.
Håll er nära och rör på er. Rör det sig, döda det.
Nu kör vi.
Förlåt.
Jag snubblade.
Vänta.
Här, låt mig.
Maggie!
Mår du bra?
Vi fortsätter.
Passagen är blockerad. Vi måste flytta stenarna.
Hörrni!
Dean?
Floyd?
Hjälp, Maggie!
Jag fixar det.
Sammy!
Dean!
Sam!
Sammy!
Han är borta.
Nej!
Dean.
Vi har inte tid.
Vi kan inte rädda honom.
Dean!
Dean? Jag beklagar...
Vi är nog nära Dayton.
Jag kan inte.
Runorna är för starka.
Vi är inte här för att slåss. Vi letar bara efter...
Mary.
Castiel.
Hur hittade du oss?
Dean. Var är Sam?
Hej, Sammy.
- Nej. - Ja.
Du kan nypa dig själv,
gnugga ögonen eller skärpa dig
och inse fakta. Det är jag.
Du är här...
Du tog mig tillbaka.
Ja. Ingen orsak.
- Varför? - Det tänker jag inte säga.
Revan. Rowena...
Hon mår bra. Jag tänkte döda henne,
men hon kastade hit mig innan jag fick chansen...
Det är ett bra självförsvar, men jag skulle hit oavsett.
Men vi tömde dig.
Hur hade jag då nog med kraft att återuppliva dig?
Det är en lång historia.
Jag spårade dig hit,
men sedan sprang jag på Michaels änglar och jag...
Åt dem.
Det var inte en lång historia.
- Vad vill du? - Vad jag vill?
Samma sak som alla. En personlig ursäkt från farsan,
jag vill ha nya avsnitt av Drag Race.
Jag fattar. Tack.
Ska du gå?
Här, det är mörkt där ute.
Jag är det enda som håller dem tillbaka.
De väntar på ett knäpp med fingrarna,
men jag vill inte att de ska äta dig igen.
Inte förrän vi har pratat klart.
Vad vill du?
Det du redan har.
En bra relation till min son.
Förr hade jag bara tagit honom.
Men jag har vuxit.
Visst, säkert.
Det har jag, Samuel.
Jag vill ha min son. Och du ska hjälpa mig.
Hur?
Jag tror inte att han ger mig en chans
om jag inte kommer med gåvor.
Det är du.
Jag ber dig inte att gilla det eller gilla mig.
Jag vill bara att du accepterar sanningen.
Jag återupplivade dig.
Och jag är den som lyfte dig ur mörkret och in i ljuset.
Okej?
Apokalyptiska världen. Michaels armé.
Tror du att du och din familj kan klara det själva?
Ni behöver mig.
Och om jag säger nej?
Låt mig göra detta lätt för dig.
Så lätt att du förstår, Sammy.
Jag kommer att nå Jack, på ett eller annat sätt.
Frågan är, kommer du med? Eller det.
Ditt val.
Han kan inte vara död.
- Jack, jag vet... - Kan du inte återuppliva honom?
Varför gjorde du inte det?
Jag är inte stark nog.
Om vi kunde, hade vi gjort det.
Jag är ledsen.
Vi måste hämta hans kropp.
Sam.
Hej, min son.
Undertexter: Victor Ollén
Swedish